PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Minule jste viděli…
Beth už umí bow and arrow?
Závist?
- Co kdybych zkusila bow and arrow? - Ne.
Že se vyhýbám povinnostem?
Ne, jen makám i za ostatní a snažím se být dokonalá.
Nechci, ať jsi dokonalá, ale ať jsi s náma doma.
- Svěř se mi. - Běž už.
Je dřina být tak krásnej a talentovanej.
Dneska máte volno.
Beth? Támhle je.
Není o čem mluvit.
Co tak blbneš?
Ty a Kurtz,
nedošlo k ničemu, cos nechtěla, že ne?
Nic nebylo.
Jedete na regionálky!
Ty jedeš na regionálky! A ty jedeš na regionálky!
Dej tu nohu dolů!
Dýchej. Není to taková hrůza.
Má zmrzačený obličej
kvůli vám. Jste trenérka,
dospělý člověk, matka.
Je to vaše vina.
Zápal.
Přesnost.
Dokonalost.
To nám trenérka říkala…
na tréninku,
na fotbalovém hřišti…
všude.
Občas to znělo, jako by to říkala spíš sobě.
TO MI JEN TAK ZMIZÍŠ ZE ŽIVOTA?
Asi tím chtěla říct,
že abyste prorazili, musíte hořet touhou.
Ale neřekla nám, co přijde potom.
Shoříte na popel.
Soustřeď se.
Neustále ji sledujte,
soustřeďte se jen na ni.
Tak zabráníte pádům.
Řekni jí, ať mi dneska laskavě zavolá.
Pět, šest, sedm, osm, raz.
Pěkně.
Můžeme se obviňovat,
ale to je zbytečné.
Obviňování ostatních, obviňování sebe…
je nepřítel soustředění, které je potřeba,
abychom byly připravené na regionálky.
Jestli doktoři zjistí RiRi otřes mozku,
bude nám k ničemu.
Ale její smůla může být pro někoho jiného příležitostí
zaujmout její místo a zazářit.
Cítí se na to někdo?
Tak se mi to líbí.
Hladové jako vlci, viďte?
Za to se nemusíte stydět.
Ten hlad nás žene kupředu.
Ten hlad je cesta na vrchol.
Hanlonová,
ty vypadáš hladově.
Zvládneš do zítra číslo od RiRi?
Ano.
Dobře.
Brianno, ty nahradíš Addy.
Můžu dělat i salto?
Hladové a žíznivé, to se mi líbí.
Ambice není sprosté slovo.
Ale ne, jen taneční číslo.
Salto zůstává Addy.
Vítej zpátky, Curtisová.
Nebo ne?
Ne.
Jeden mám, ale asi by se ti nelíbilo, kde už byl.
Ty vole,
přece nemůžem všechny mít jahodový týden.
Je to tu jak rudá řeka.
Nemáš tampon?
V té kabelce určitě.
Ne.
Určitě?
Jo, určitě.
To je hrůza,
jeden den je RiRi ve středu dění,
druhý den jako by byla duch.
Není duch, je akorát…
pošramocená.
Šrámy utrpíme všechny tak jako tak.
Zato tobě to vyšlo
akorát včas na regionálky.
Jo, tobě taky.
Seš zase top, tak asi obě máme, co jsme chtěly.
Asi jo.
Ne, v žádném případě.
Vím, že žádám hodně.
To je víc než hodně.
Taky nechci večeři s JJ Curtisovou, ale přišli jsme o dva investory.
Oba dva nahradila Diamant Pharmaceuticals.
JJ tam dělá obchoďáka.
JJ mě chce akorát zostudit.
Zlato…
Kvůli RiRi jsem jí volala třikrát, ale stejně jí to nestačí.
Holky jsou sportovkyně.
Sportovkyně mívaj úrazy.
Nejde popírat zákony fyziky bez úrazů.
Lítají šest metrů vysoko, neskutečně riskujou
a jsou jenom lidi.
Viď?
Občas něco poserou.
Někdy před sto lety prý taky dělala topa.
Když spadneš na hlavu, nahodíš úsměv a jede se dál.
Že?
To je cheerleading. S tím do toho jdeš.
Já to chápu, ale potřebujeme pomoc.
Bert na mě pěkně tlačí.
Na zoufalce nesmíš tlačit.
Kdo si zoufá?
My všichni.
Čaues,
jde ti to, slečno Adelaide.
Nahrazuju RiRi.
Půjde to, jen chci být dokonalá.
No tak paráda!
Bezva! Samozřejmě je nám líto RiRi.
Jasně, je nám líto RiRi.
Všem je jí líto,
ale někdo to dělat musí,
tak proč ne já?
Mám se ptát?
- Jenom mariňáci ze školy. - Zase?
Michael to fakt myslí vážně?
Jen s nima rád tráví čas.
Asi už je s nima kámoš.
- S náboráři? - Jo.
To nejsou kámoši Addy, ale dospělí,
kteří něco chtějí.
Ale můžou být kámoši.
Co ty víš, ne každej něco chce.
Serža přišel.
- No konečně. - Rád tě vidím.
Jak se vede, blbouni?
Když už seš tu, nechceš nám zajít pro pivko?
Dobrá.
Zdravím.
Tvoje oblíbená hračka.
Čemu se směješ?
- Mám ji vzít? - Dobrý. Vypíšeš účet?
Jo.
- Vezmeš kočárek? - Osmnáct,
jo, dvacet procent.
- Buď štědrý. - Jasně.
- Kam tak letíš? - Nevím.
Jestli narukuju… teda až,
chci říct až,
vím, kam mě pošlou?
No jasně.
To si piš.
Můžeš si vybrat buď Disneyland, nebo Disney World.
- A jednoho týpka poslali do aquaparku. - No dobře,
hloupá otázka.
Jdou nováčci někam, kde je větší klid?
Nepošlou mě hned první den do ostrýho boje, ne?
Podle potřeby.
Základní výcvik tě zocelí.
Budeš připravený,
bude z tebe voják.
Ba co víc,
budeš zatracenej mariňák.
To je fakt.
Jeden den se loučíš s mámou,
a najednou jedete s kámošema v konvoji,
namačkaní v Hummeru jako sardinky,
a smějete týpkovi, co se poblil.
A víš, co přijde potom?
Co?
Dělostřelecký granáty rozmetaj tu hromadu pancíře, co tě obklopuje.
Kosti v tobě zachrastí,
jako by v tobě vybuchla bomba.
Za měsíc, možná za den,
budeš v šoku z toho, jak rychle sis na to zvykl.
Budeš v šoku,
že ti větší bolest budou působit zprávy z domova.
Všechno, co se děje, když jsi pryč,
všechno, co ti uteče a nikdy se nevrátí.
Nenech se naverbovat.
Nezkurvi si život.
Hej, smrťáku.
Co to sakra bylo?
Jenom říkám pravdu.
Takže kašleš na svoji práci?
Tak to myslíš?
Ne, jen říkám, že seš zasranej predátor,
seš jako jed.
A kdo mě asi naučil ty kluky lovit?
Kdo je tu expert? Co?
- Kolik jsi jich naverboval ty? - Nikdo tě neučil bejt predátor.
Ty už to máš v krvi. Vím, cos provedl!
Vím, cos provedl na tý párty!
Nevím, o čem mluvíš.
Nevím, o čem to mluvíš!
Nekecej.
Tak se podívej do zrcadla.
Seš zkurvená zrůda. Jako my všichni. Seš zrůda.
Dej si pohov, vojáku!
Jdi do hajzlu.
Táhni!
Nesahej na mě! Opovaž se!
Dobré ráno.
Pořád nemůžeš spát?
To vždycky před soutěží.
Ale ne až takhle.
No,
při pomyšlení na večeři s JJ Curtisovou mám chuť jít zase spát.
V kolik to je?
V šest. Restaurace U Drzouna. Příznačný název.
Kdyžtak můžu malou odvézt do jeslí.
Mám ještě čas, kdybys chtěla
vyrazit dřív do školy nebo si dát šlofíka.
To není šlofík, když sotva vstaneš.
Je, když jsi nespala.
Jo,
to zní dobře.
- Nabídka se přijímá. - Bezva.
Už pojedu do práce.
- Děkuju. - A je to,
nemáš zač.
Měly jsme stejný nápad.
Jako vždycky.
Dneska jsi mě předběhla.
Nějak teď nemůžu spát.
Špatný sny?
Jo.
Ten sen se odehrával tady.
V téhle tělocvičně.
Stála jsi…
stála jsi…
přesně tady.
Tys byla tady…
a já nahoře.
Navrchu pyramidy…
až na to…
že byla tma…
všude kolem…
bylo temno.
Všechno bylo v pohodě…
než to přišlo.
Všechny holky z týmu…
se vytratily.
Takže tě nikdo nedržel?
Nikdo.
To zní děsivě.
To ta nehoda.
Plno holek to rozhodilo.
Když se něco takového stane,
prý to v člověku nějakou dobu
zůstane.
Jo.
Hej, quarterbacku,
pojď sem.
Zatím čus, kámo.
Co se týče včerejška,
seržant je přepracovaný.
Beztak ti to vysvětlí.
Jo, může se zdát, že celý den jenom postáváme u stolu,
ale občas tě ta práce semele.
- Jo, chápu. - Jsme blázni,
občas jsme vykolejení.
Jsme mariňáci, ale ne psychouši.
Jo,
nic takovýho. Občas má svůj den,
nějakej čas byl mimo službu, ale…
Měl těžký chvilky, za to ale práce nemohla.
V soukromým životě.
- Měl ženu, která mu… - Stačilo.
Za ty řeči by ti seržant nepoděkoval.
To aby kluk neztratil zájem.
Byl jsem si jistej, že ráno půjdu za mříže
nebo před vojenskej soud. Nechci zas do basy.
Na to už je trochu pozdě.
No, seržant má svých problémů dost, že?
Do toho ti nic není, desátníku.
Ruce…
slaďte se, všechny stejně do rytmu.
Pěkně zároveň, rozjeďte to.
Raz, dva, tři.
Stop.
Znova.
Pět, šest, sedm, osm.
Tobě těch úrazů nestačilo?
Seberte se.
Od začátku.
Hej, na regionálkách si tě nikdo ani nevšimne, víš?
Královna Beth je zpátky a ty jsi jenom její děvka.
Po tom, cos provedla RiRi,
bys tu ani neměla být.
Tys jí zas vyfoukla místo.
Ty čubko, tys jí zmrzačila ksicht.
Regionálky jsou za dveřma, ale vidím akorát slabost. To je k pláči!
Je mi z vás zle!
Vám z toho není zle?
Tvrdíte, že něco chcete,
ale pak si píšete kraviny na mobilu,
cvičí s váma hormony, fintíte se a brečíte
kvůli klukům.
Kvůli píčovinám.
Všechno zahazujete kvůli blbostem.
Kvůli nikomu.
Chybí vám krůček,
abyste dosáhly všeho, co chcete.
Víte, jak často se tohle stává?
Nikdy!
Většina lidí se narodí a umře,
aniž by se jen přiblížila k tomu, co chce.
Máme čtyři dny.
Musíme to zvládnout.
Takže si ty vaše problémy, co tu visí ve vzduchu, laskavě vyřešte.
Udělejte cokoliv, ať se zbavíte představy, co se stalo jí.
V jednom kuse o ni mám starost.
Je to těžké, když víš,
jak je složité být holka.
S tím mi moje máma nepomohla.
Chce to mámu, co si umí člověka prolustrovat.
Mámu policajtku?
Jo. Mámu policajtku.
No, řekněme, že moje máma se zákonem pár zkušeností má.
Zatím jenom přestupky, ale co není, může být.
Nevím, co to do mě vjelo,
že jsem po vás na tréninku tak řvala.
Ne, bylo to dobrý. Měla byste řvát častěji.
Nemám ráda, když se přestanu ovládat…
Tak to není.
Potřebovaly jsme to slyšet.
Chci, aby si tě lovci talentů všimli,
proto jsi dostala roli od RiRi, ať můžeš zazářit.
Nestyď se za to, že chceš něco dokázat.
Lidi tě vždycky budou nutit, aby ses cítila provinile.
Musím se jít chystat.
Radši bych si celý večer povídala, než abych šla na tu večeři,
ale…
No nic.
Za chvíli jsem tu.
Dobře.
Na co koukáš?
Trenérko?
No?
Je tu Will.
Tady? V domě?
Jo. Pustila jsem ho dál. Nevěděla jsem, co chcete dělat.
Buďte v kuchyni, hned jsem tam.
Tohle všechno.
Všechno.
V jejím podání vypadá snadno.
Taky tě vodila za nos?
Jako v čem?
Že tě potřebuje.
Mě rozhodně nepotřebuje.
Promiň.
Promiň, že jsem přišel.
A že jsem ti pokazil odpoledne.
Nic jste nepokazil.
Zbláznil ses?
Musíš pryč. Hned.
Tady ji máme.
Mluvím vážně.
Bože.
Vidíš mě vůbec?
Jsem vůbec tady?
Protože já tě viděl…
s dcerkou,
s rodinkou,
- a vypadala jsi tak… - Můžeme to probrat,
- ale ne tady a teď. - Vypadalas šťastně.
Vypadalas zatraceně šťastně.
Tak proč jsi teda se mnou?
Vždyť víš proč.
Ne, nevím.
Nevím…
o tobě vůbec nic.
To se ti ale líbí,
že jo? Přesně tak to chceš.
Ani k tobě nepatřím.
Nejsem tu, nikdy jsem nebyl.
Tady jde o můj život.
Můj život jsi ty.
Nic víc nemám.
Já…
Ne.
Na chvilku tě dám do postýlky, jo?
To nic.
Jste si jistý, že máte ženu?
Určitě brzy přijde. Asi nějaký problém s chůvou.
Garçon?
Můžeme poprosit trochu vody? Děkujeme.
Garçone je francouzsky číšník.
Výborné víno, děkuji.
Tak, možná bychom mezitím mohli probrat byznys, co říkáte?
JJ, jak jistě víš,
díky našemu vychvalovanému stadionu by se Sutton Grove proměnilo
na město blahobytu jako bájné El Dorado.
- Vždycky něco nového. - No…
Nábřeží,
velký obchoďák vedle dálnice
nebo to luxusní kasino.
To bylo fiasko.
Pořád něco vymýšlíš.
Tohle je přece něco jiného, JJ.
Jako jejich přední obchodní zástupce
byste nám ve firmě otevřela dveře.
Jde jen o schůzku s šéfem.
Chováš se, jako bych chtěl, ať investujete
do bažinaté parcely na Floridě.
Chovám se jako žena, která má v ruce všechny trumfy.
Za týden na regionálkách uvidíte
možnosti reklamy, sponzoringu…
Proč bych tam jezdila, když má moje dcera otřes mozku,
za který může vaše žena?
No tak.
Jsme přece přátelé, ne?
- Všem nám jde o totéž, že ano? - Já dobře vím, proč tu jsem.
A ona taky,
proto tu není.
Vždyť přijede.
- Nemluvil jsi s ní? - Určitě už jede.
Když řídí, nedívá se na mobil.
Pamatuješ na ten den, jak jsme jeli na výlet?
Kéž by to takový bylo napořád.
To nejde.
Co?
O co jde, zlato?
Poslouchej,
ano?
Jestli ti na mně záleží, poslechneš mě a odejdeš.
Pojďme si objednat. To ten hlad.
Z hladu pramení to nepřátelství.
Spíš z nedostatku úcty.
Já myslela, že špatným plánováním Colette zkazila jen obličej mé dcery,
ale… omyl.
Dosah jejích činů je zjevně nekonečný.
Počkejte, dostala vás nějaká trenérka na regionálky?
Cože?
Udělala přesně to, co jste chtěli.
- A jsme jí… - Že jo?
A takhle se jí odvděčíte?
Nemáte ani nejmenší tušení,
ani zdaleka,
co ta práce obnáší.
Zvládat bandu zpitých a ufňukaných pubertálních holek.
A jejich matky, ve dne v noci,
a dělat z nich sportovkyně,
bojovnice.
Taky jste kdysi byla roztleskávačka?
- Dovolte? Ano… - Není to jako dřív, ani zdaleka.
Dneska je všechno těžké. Těžší.
Všeho se vzdala, jen aby vám splnila sen.
Máte štěstí, že ji máte.
My všichni.
Pardon, omluvte mě.
Dobře.
Matte…
Fajn.
Kašli na to, je pozdě.
Nevím, kde ksakru trčíš.
Vy jste moje spása.
Trable v ráji?
Ten za to nestojí.
- Addy. - Zdravím.
Já…
Myslel jsem, že tu Colette bude dřív.
Jeli jsme dvěma auty.
V pohodě.
- Užili jste si večer? - Cože?
- Jestli jste si užili večer. - Aha. Jo.
Tenhle podnik nezklame.
Stačí to? Tohle obvykle řeší Colette.
Příplatek beru jen za spratky.
Madison byla zlatá. Všechno snědla,
většina zůstala na talíři a…
pak usnula. Brnkačka.
- Díky. - Jo.
Zvládneš se dostat domů?
Můžu vzbudit Madison a odvézt tě.
Ne, ještě není tolik hodin.
Pozdravíte ode mě trenérku?
Jo.
- Nashle. - Ahoj.
Kde jsi byla?
Colette?
Jsi v pořádku? Co se stalo?
Zlato. No tak.
Miláčku.
No tak. Jsem tu s tebou.
To nic.
Copak je? Co se stalo?
Řekni mi, co se stalo. Jsem tady.
Jakpak se máš, Bethy?
Jo, dobrý.
Jen se nudím.
Zlatíčko,
ty se nenudíš,
ty jsi smutná. Máš zlomené srdce.
Kéž bych věděla proč.
To je jedno.
Ale není.
Víš, jak jsem na tebe pyšná?
Já všechen čas na střední promrhala,
běhala za klukama, ale ty…
Dřeš jako kůň,
za chvíli pojedeš na mistrovství.
- Na regionálky. - Co?
Regionálky…
Jedeme na regionálky.
Neustále jsme cítily žár,
touhu,
chtíč, ambice
a hněv.
Poháněl nás plamen, který v nás plápolal…
hnal nás kupředu,
držel při životě…
až do chvíle, než nás pohltil.
Překlad titulků: Michal Herman